Semjase

88. Detta för eviga tider bestående Själv, som är livets Liv, kan visserligen inte bevisas materiellt, då det är av en rent andlig form och natur, men det behövs den som är förnuftsbegåvad inga bevis, ty Anden är sitt eget bevis.
89. Endast de väsen som lever i andlig fattigdom fordrar därför bevis för Andens existens, ty i sin andliga primitivitet kan de inte spåra dess existens ur de andliga handlingarna och händelserna.
90. Anden är själv grundsubstratet i varje kunskapsprocedur och Den besjälar själv varje organ och förmåga, allt utur sin trängtan efter utveckling och levnadsbestånd.
91. Anden, detta universella Själv, förväxlas med det empiriska självet, på grund av mentala orenheter.
92. Om människan bryter sig igenom de slöjor som omger hennes Själv, och avlägsnar de höljen som utgörs av materiell trängtan och som stänger in och täcker Det, så når hon ögonblickligen fram till - i den fysiska kroppen - sitt Varandes Mening.
Fortsett