Semjase

14. När man fått erfarenhet av detta förstår man, att Skapelsen innebär oändlig Skönhet, en skönhet över all skönhet, en gränslös och intensiv Lycka utan slut, Visdom, Vetande, Kunnande, Sanning och en Absolut Orubblighet.
15. När människan har erfarit detta, så leder hon genast varje sin glädje tillbaka till dess ursprung, till den Oändliga Skaparglädjen.
16. Varhelst hon finner något vackert, det vara en blomma, ett djur eller en människa, eller i övrigt vad som helst, så sätter hon det genast i samband med den Oändliga Skönheten hos Skapelsen Själv.
17. Närhelst människan uttrycker erfarenhet i en eller annan form, och då betraktar allt på ett upphöjt och intrycksrikt sätt, då vet hon att hon har sina rötter i den Oändliga Insikten, Den som också är Skapelsen.
18. Och varhelst det finns livsyttringar, om, än i minsta väsen, som t-ex. i en sådan skapnad som mikrobens, då skådar hon bortom detta liv Det Oändliga, Det Eviga och Det Skapande.
Fortsett