Semjase

121. Ty när hon riktar böner, som till ordalydelse och mening är begripliga för henne, till någonting, då växer hennes tro på detta, och hon blir en slav under sin uppdiktade tro.
122. Men när nu Immanuel (dvs. Jesus, övers. anm.) utfärdade en bön, så utformade han den sådan, att den människa, som använder bönen, inte skall kunna förstå ordens verkliga innebörd, och därmed inte heller löpa risken att lätt bli offer för en tro.
123. Men då dock människans andliga undermedvetenhet förstår ordens innebörd, så uteblir ändå inte den följden, att människans andekrafter inrättar sig efter det ombedda och utvecklar sig i den form, som orden innebär, om bönen tillämpas rätt och tillräckligt. Medvetet vet dock inte människan vad hon har åstundat och begärt genom denna bön, som är obegriplig för henne. .
124. På detta vis och sätt når man långsamt fram till medvetande om insikter och sanningar, utan påverkan av någon tro.
Fortsett