Semjase

149. Skriften beror inte på en inspirativ form, utan utgör produkten av det egna tänkandet av upphovspersonen.
150. Det ägde alltså inte rum genom en inspirativ förmedling, utan är framsprungen genom tankeprocesser av den skrivande personen.
151. Men i okännedom om den andliga sanningen och funktionen har även denna person utsatts för ett självbedrägeri, och därför deklarerat sin skrift som inspirativ.
152. Men inte desto mindre skulle jag än en gång vilja förklara, att denna skrift ändå är värdefull för sökande människor, men enbart då, om de utesluter vissa irreala tankeformer som då kan leda dem in i det irreala.
153. En förstående ledning vid genomarbetandet av denna skrift vore alltså välbehövlig.
+ Tack, (Semjase) , det var återigen utförligt. En av gruppens medlemmar har nämligen mångfaldigat den här skriften, emedan han fann den bra. Därför har jag frågat dig. Så du tror alltså att man kan sprida den utan vidare?
Fortsett