Semjase

81. Medan den kroppsliga organismen förändrar sig i varje ögonblick, och tankarna svanar upp som vindbyar för att åter försvinna, går det verkliga Självet aldrig förlorat. Det genomtränger undantagslöst allt, trots att det är i grunden olikt allt annat, ty dess form är rent andlig.
82. Det är det grungläggande ursprunget till all känsla av identitet tvärs igenom otaliga omvandlingar.
83. Det upptar i varje art och form alla ting i sig, och förblir ändå alltid sig självt, oföränderligt regelbundet i sin egen storhet.
84. Det existerar en oföränderlig Storhet bland de mångfaldiga funktionerna i universum, och inom alla universa överhuvudtaget.
85. Den mänsligt begränsade personligheten är bara medveten om sig själv från tid till annan; däremellan ligger det stora luckor i medvetande.
86. Men till och med när döden drabbar människan, dör dock inte det som iakttagen och inser inom henne, Anden, ty Den är av evig varaktighet såsom varande en del av själva Skapelsen.
87. Intet på objektsidan kan beröra det iakttagande, subjektiva Självet.
Fortsett