Opplevelser i hyperrommet

Som Semjase forklarte for meg, satte jeg meg ned i en av de tre meget komfortable stoler. Straks kom lydløst hjelmen over mitt hode. Den var stor nok til at den omsluttet mitt hode, men dekket ikke ansiktet slik at jeg godt kunne se. Men hjelmen berørte ikke hodet - den lå bare så nær at den var ca. 1,5 cm far skallen, som jeg kunne fastslå ved å legge min pekefinger mellom hjelmen og hodet. Nå er jeg spent og forventningsfull, for jeg lurer på hva som vil skje. Ptaah og Semjase håndterer apparaturen, og nå ser jeg igjen - (de hadde på samme reise gjort flere hyperromssprang, men da uten å bruke denne "hjelmen") - hvordan den fantastiske stjernehimmel forandres. I en brøkdel av et sekund, er de ikke mer enn en hvit melkeaktig masse, en skinnende masse - som jeg tidligere har sett under de andre hyperromssprang. Så er plutselig alt borte og det er kun mørke. Men allerede i neste øyeblikk er alt sammensmeltet i en gylden farge, og nå er alt som sølv. Men - min kjære - dette strålende lys - i strålende, skinnende glans. Alt er sammensmeltet i glitrende lys.
Fortsett